Amit az ember nem ért, amit még nem tapasztalt, az vagy kíváncsisággal, vagy félelemmel tölti el, de mindenképpen megmozgatja a fantáziáját. Elsősorban a jövő titkai izgatják az embereket, a várható események mozaikjait próbálják összerakni, hogy felkészü
![](https://www.astronet.hu/wp-content/uploads/2009/12/3704_99472-2-d00001C95f7af6f9fa212.jpg)
Amikor valaki asztrológushoz vagy jövendőmondóhoz megy, általában akkor fogadja el hitelesnek az illetőt, ha az nemcsak a jövőről beszél, hanem említ néhány eseményt a múltból is. Az emberiség jövőjét is csak az vázolhatja fel hitelesen, aki a múltat is ismeri és elfogadja. Mennyivel előbbre tartana a világ, ha nem „kitalálni” kellene a múltat, hanem minden korból megőrizték volna az addig összegyűlt tudást. Csak hát amióta világ a világ, nem a közös jövő építése, hanem egymás legyőzése volt a legfőbb cél. S mert többnyire mindig a „barbárok” nyerték meg ezeket a csatákat, akik nem az ész, hanem a nyers erő jogán kerültek hatalomra, mindent leromboltak, ami a múltra emlékeztette őket, hogy saját dicsőségüket hirdethessék. Nemcsak a történelmet írták újra, hanem új mítoszokat is költöttek, s ezekben az előző uralkodók már a gonosz megtestesítőivé váltak. Így lettek az istennőkből boszorkányok, amikor a matriarchátus több évezredes rendje után a férfiak ragadták kezükbe a hatalmat. Az istennők helyébe a maguk „büntető-rendcsináló” isteneit ültették. Éva nyakába varrták a paradicsomból való kiűzetést is, hogy ezzel végképp töröljék az anyajogú társadalom csíráit is.